Spojovat záhady s něčím tak obyčejným a notoricky fádním, jako je rohlík či houska, svědčí buď o nedostatku důvtipu, nebo naopak přemíry přebujelého vtipu… Napadlo vás však někdy, proč se tyto druhy-tvary pšeničného pečiva nazývají právě takto?
Záhada pojmenování „rohlík, houska“ nás zavede nejen do historie Evropy, jazykovědných kabinetů, ale i na farmu s živočišnou výrobou. Proč?
![Hus, huska, houska. Pojmenování pro „housku“ má údajně na svědomí ptačí říše. Zdroj ilustrační fotografie: Luděk, CC BY-SA 3.0, via Wikimedia Commons](https://enigmaplus.cz/wp-content/uploads/2024/07/1-15-768x576.jpg)
Pátrání v nářečích
Pojďme si na paškál, možno i na talířek vzít či položit takovou housku. Z hlediska definice se jedná o druh pečiva z pšeničné mouky, které původně vzniklo spletením několika „pramenů“ těsta.
Dnes už se housky nesplétají, ale většinou lisují, přičemž se jejich obvyklá povrchová struktura formuje-razí, stejně jako mince, za které si je můžeme k snídani či svačině koupit. Jak však vzniklo pojmenování tohoto druhu pečiva?
![Výraz houska prý souvisí s mladou husičkou, nikoli však gastronomicky. Lepší než „houska k huse“ je dozajista bramborový knedlík a červené zelí. Zdroj ilustrační fotografie: JJ Harrison, CC BY-SA 3.0 <https://creativecommons.org/licenses/by-sa/3.0>, via Wikimedia Commons](https://enigmaplus.cz/wp-content/uploads/2024/07/4-14-768x1016.jpg)
Název je považován za zdrobnělinu od staročeského slova hus, kterým naši předkové, zejména ti hovořící moravským nebo slezským nářečím, označovali chutného a oblíbeného ptáka – husu. Z něho pak bylo odvozeno pojmenování mladé husy – huska.
A odtud už je jen skok k housce. Husa prý připomínala tento druh pečiva, a to za předpokladu, že správně složí křídla a schová hlavu
Porážka Turků
Druhým typickým pečivem je rohlík. U něho bylo vyzkoumáno, že název vzniká z dávného českého významu rohel, což znamená roh. Záhadu názvu jsme vyřešili. Jak však vůbec někoho napadlo vyrábět „rohaté“ pečivo?
![Co má mít společného rohlík s neúspěšným tureckým obléháním Vídně v závěru 17. století? Zdroj ilustračního obrázku: Radierung von Romeyn de Hooghe, Public domain, via Wikimedia Commons](https://enigmaplus.cz/wp-content/uploads/2024/07/3-17-768x575.jpg)
Pohotově po ruce je legenda o jistém vídeňském pekaři, který chtěl svými produkty oslavit porážku turecké armády u města na Dunaji v sedmnáctém století.
Rohlík prý nemá symbolizovat něco rohatého, ale má upomínat na tvar půlměsíce – tradičního islámského symbolu. Inu, máte o čem přemýšlet, až si k snídani připravíte na talířek rohlík a housku, co říkáte?!